GOSPODOV VNEBOHOD

Prvo berilo: Vpričo njih je šel v nebo
Apd 1,1‑11

Berilo iz Apostolskih del.

V prvi knjigi sem poročal, Teófil, o vsem, kar je Jezus delal in učil
do dne, ko je bil vzet v nebesa. 
Še prej je apostolom, ki si jih je bil izbral, 
dal naročila po Svetem Duhu.
Po svojem trpljenju jim je z mnogimi znamenji dokazal, da živí: 
štirideset dni se jim je prikazoval 
in jim govoril o Božjem kraljestvu.
Ko je bil z njimi pri jedi, 
jim je naročil, naj ne odhajajo iz Jeruzalema, 
temveč naj počakajo na Očetovo obljubo, 
»o kateri ste slišali od mene;
zakaj Janez je krščeval z vodo, 
vi pa boste v nekaj dneh krščeni s Svetim Duhom«.

Ko so bili zbrani, so ga vprašali: 
»Gospod, ali boš v tem času obnovil izraelsko kraljestvo?«
Rekel jim je: 
»Ni vaša stvar, da bi vedeli za čase in trenutke,
ki jih je Oče določil v svoji oblasti.
Toda prejeli boste moč, ko bo Sveti Duh prišel nad vas, 
in boste moje priče v Jeruzalemu in po vsej Judeji in Samariji 
ter do skrajnih mej sveta.«

Po teh besedah se je dvignil pred njihovimi očmi 
in oblak ga je zastrl njihovim pogledom.
Ko so po njegovem odhódu strmeli v nebo, 
glej, sta stala pri njih dva moža v belih oblačilih, ki sta rekla:
»Možje Galilejci, kaj stojite in gledate v nebo? 
Ta Jezus, ki je bil vzet od vas v nebo, 
bo prišel prav tako, kakor ste ga videli iti v nebo.«

			To je Božja beseda.

Spev z odpevom
Ps 47,2‑3.6‑9 (R 6a)

Odpev: Bog se dviga med vzklikanjem.
ali: 		  Aleluja.

Vsa ljudstva, ploskajte z rokami,
vzklikajte Bogu z glasnim vriskanjem!
Zakaj Gospod, Najvišji, je vsega spoštovanja vreden,
véliki kralj nad vso zemljo. Odpev.

Bog se dviga med vzklikanjem,
Gospod se dviga med donenjem roga.
Prepevajte Bogu, prepevajte,
prepevajte našemu kralju, prepevajte. Odpev.

Zakaj Bog je kralj vse zemlje;
pojte pesem v modrosti.
Bog kraljuje nad narodi,
Bog sedi na prestolu svoje svetosti. Odpev.

Na ta praznik lahko beremo drugo berilo, ki je na voljo za leto C, lahko pa vzamemo tudi berilo za leto A, ki mu sledi.

Drugo berilo: Kristus vstopa v nebeško svetišče
Heb 9,24‑28; 10,19‑23

Berilo iz pisma Hebrejcem.
	
Kristus ni stopil v svetišče,
ki bi ga naredila človeška roka 
in bi bilo le odtis resničnega,
ampak v sama nebesa, 
da se je zdaj za nas prikazal pred Božjim obličjem.
Tudi ni sebe večkrat daroval,
kakor véliki duhovnik hodi v svetišče vsako leto s tujo krvjo.
Ko bi bilo tako, 
bi moral od začetka sveta večkrat trpeti.
Tako pa se je razodel enkrat ob koncu vekov,
da je s svojo žrtvijo odpravil greh.
Kakor je ljudem določeno enkrat umreti, 
nato pa pride sodba,
tako se je tudi Kristus enkrat daroval, 
da je odvzel grehe mnogih.
Drugič pa se bo prikazal brez greha,
v odrešenje tistih, ki ga pričakujejo.
Bratje, mi zaupamo, da po Jezusovi krvi stopamo v svetišče,
in sicer po novi in živi poti, ki nam jo je odprl skozi zagrinjalo,
to je skozi svoje meso.
Imamo tudi veličastnega duhovnika nad Božjo hišo.
Prihajajmo torej z resničnim srcem in v polni gotovosti vere,
saj smo v srcih očiščeni slabe vesti in je naše telo umito s čisto vodo.
Oklepajmo se neomajne izpovedi upanja,
ker je on, ki je dal obljubo, vreden zaupanja.

		Poslušali smo Božjo besedo.
ali: 
Drugo berilo: Posadil ga je na svojo desnico v nebesih
Ef 1,17‑23

Berilo iz pisma apostola Pavla Efežanom.

Bratje in sestre,
Bog našega Gospoda Jezusa Kristusa, Oče veličastva,
naj vam da duha modrosti in razodetja, da ga boste spoznali.
On naj razsvetlí oči vašega srca, da bi vedeli,
v kakšno upanje vas je poklical,
kako bogato je veličastvo njegove dediščine v svetih,
kakšna je čezmerna veličina njegove mogočnosti do nas,
ki verujemo po delovanju njegove silne moči.
To moč je uresničil v Kristusu, ko ga je obúdil od mrtvih
in ga posádil na svojo desnico v nebesih,
nad vsakršno vladarstvo in oblast,
nad vsakršno silo in gospostvo ter nad vsakršno ime,
ki se ne imenuje samo na tem svetu, temveč tudi v prihodnjem.
In vse je polóžil pod njegove noge,
njega pa postavil čez vse kot glavo Cerkvi,
ki je njegovo telo, polnost njega, ki v vsem vse izpolnjuje.

			Poslušali smo Božjo besedo.

Aleluja Mt 28,19a.20b

Aleluja. Pojdite torej in učite vse narode, govorí Gospod.
Jaz sem z vami vse dni do konca sveta. Aleluja.

Evangelij: Jezus blagoslavlja apostole in gre v nebo
Lk 24,46‑53

‡Konec svetega evangelija po Luku.

Tisti čas je Jezus rekel svojim učencem:
»Tako je pisano: 
Mesija bo trpel in tretji dan vstal od mrtvih,
in v njegovem imenu se bo oznanilo vsem narodom
spreobrnjenje v odpuščanje grehov, 
s čimer bodo začeli v Jeruzalemu.
Vi ste priče teh reči.
In glejte, jaz pošiljam na vas obljubo svojega Očeta;
vi pa ostanite v mestu, 
dokler ne boste odeti v moč z višave.«
Peljal jih je ven proti Betániji.
Povzdignil je roke in jih blagoslôvil.
Medtem ko jih je blagoslavljal, 
se je odmaknil od njih
in se dvignil v nebo.
Oni pa so se mu poklonili
in se v velikem veselju vrnili v Jeruzalem.
Bili so ves čas v templju in so slavili Boga.

		Kristusov evangelij.