BINKOŠTI - VIGILIJA
Ta berila beremo pri maši v soboto zvečer pred prvimi binkoštnimi večernicami ali po njih.

Prvo berilo: Bog je zmešal jezik vse zemlje
1 Mz 11,1‑9

Berilo iz prve Mojzesove knjige.

Vsa zemlja je govorila en sam jezik in isto govorico.
Ko so se ljudje odpravili od vzhoda, 
so našli ravnino v šinárski deželi in se tam naselili.
Rekli so drug drugemu: 
»Dajmo, delajmo opeko in jo žgimo v ognju!« 
Opeko so uporabljali namesto kamna 
in zemeljsko smolo namesto malte.
Rekli so: 
»Dajmo, sezidajmo si mesto in stolp, 
katerega vrh naj sega do neba, 
in naredimo si ime, da se ne bomo razkropili po vsej zemlji!«

Gospod je stopil dol, da bi si ogledal mesto in stolp,
ki so ga postavili človeški otroci.
In Gospod je rekel: 
»Glej, eno ljudstvo so in vsi govorijo en jezik, 
in to je šele začetek njihovega dela. 
Zdaj jih ne bo nič več zadržalo; 
kar koli bodo hoteli, bodo naredili.
Dajmo, stopimo dol in tam zmešajmo njihov jezik, 
da ne bodo več razumeli govorice drug drugega!«
In Gospod jih je razkrópil od tam po vsej zemlji 
in nehali so zidati mesto.
Zato se je imenovalo Babél, 
ker je tam Gospod zmešal jezik vse zemlje 
in od tam jih je Gospod razkrópil po vsej zemlji.

Božja beseda.

ali:
Prvo berilo: Bog prihaja na Sinaj pred vsem ljudstvom
2 Mz 19,3‑8a.16‑20b

Berilo iz druge Mojzesove knjige.

Tiste dni je Mojzes stopil k Bogu.
Gospod mu je zaklical z gore in rekel:
»Tako reci Jakobovi hiši in povej Izraelovim sinovom:
›Sami ste videli, kaj sem storil Egipčanom
in kako sem vas nosil na orljih perutih 
in vas pripeljal k sebi.
Zdaj pa, če boste res poslušali moj glas
in izpolnjevali mojo zavezo,
boste moja posebna lastnina med vsemi ljudstvi,
kajti moja je vsa zemlja.
Vi mi boste kraljestvo duhovnikov in svet narod.‹
To so besede, ki jih povej Izraelovim sinovom!«
Mojzes je šel in sklical starešine ljudstva 
ter jim predložil vse besede, 
ki mu jih je zapovedal Gospod.
In vse ljudstvo je soglasno odgovorilo: 
»Vse, kar je Gospod govóril, bomo storili.«

Ko je tretji dan nastalo jutro, 
je začelo grmeti in se bliskati,
težak oblak je pokrival goro 
in rog je močno zadonel. 
Vztrepetalo je vse ljudstvo, ki je bilo v šotorišču.
Tedaj je Mojzes popeljal ljudstvo iz šotorišča Bogu naproti
in postavili so se ob vznožju gore.
Vsa Sínajska gora se je kadila, 
ker je Gospod v ognju stopil nanjo; 
njen dim se je dvigoval kakor dim topilne peči.
Vsa gora se je silno tresla.
In glas rogá je donel vedno močneje. 
Mojzes je govóril in Bog mu je odgovarjal z gromom.
Gospod je stopil na Sínajsko goro, na vrh gore, 
in poklical Mojzesa na vrh gore.

Božja beseda.

ali:
Prvo berilo: Duh oživlja mrtve kosti
Ezk 37,1‑14

Berilo iz knjige preroka Ezékiela.

Tiste dni je prišla nadme Gospodova roka. 
Gospod me je po duhu peljal ven 
in me postavil v sredo doline, ki je bila polna kosti.
Peljal me je krog in krog ob njih: 
glej, bilo jih je silno veliko po dolini 
in glej, zelo suhe so bile.
Rekel mi je: 
»Sin človekov, ali lahko te kosti oživijo?«
Rekel sem: 
»Gospod Bog, ti veš!«
Tedaj mi je rekel: 
»Prerokuj nad temi kostmi in jim reci:
›Suhe kosti, poslušajte Gospodovo besedo!
Tako govorí Gospod Bog tem kostem: 
Glejte, poslal bom duha v vas in boste oživele.
S kitami vas bom obdal in dal, da bo zrastlo meso na vas.
Prevlekel vas bom s kožo in vam dal duha, da boste oživele. 
Tedaj boste spoznali, da sem jaz Gospod.‹ «

Prerokoval sem, kakor mi je bilo ukazano. 
Ko sem prerokoval, je nastal šum. 
In glej, hrup: kosti so se približale druga drugi.
Videl sem: glej, že so bile kite na njih, zrastlo je meso
in koža se je razpela čeznje po vrhu. 
Duha pa ni bilo v njih.
Tedaj mi je rekel: 
»Prerokuj duhu, prerokuj, sin človekov, in reci duhu: 
›Tako govorí Gospod Bog: 
Od štirih vetrov pridi, duh, in dihni v te pobite, da oživijo!‹ «
Ko sem prerokoval, kakor mi je bilo ukazano, 
je prišel vanje duh. 
Oživele so in se postavile na noge: silno velika vojska.
Rekel mi je: 
»Sin človekov, te kosti so vsa Izraelova hiša.
Glej, govorijo: 
›Naše kosti so usahnile, 
naše upanje je splahnelo, uničeni smo.‹
Zato prerokuj in jim reci:
›Tako govorí Gospod Bog:
Glejte, jaz odprem vaše grobove,
dvignem vas iz vaših grobóv, o moje ljudstvo,
in vas pripeljem v Izraelovo deželo.
Spoznali boste, da sem jaz Gospod, 
ko odprem vaše grobove
in vas dvignem iz vaših grobóv, o moje ljudstvo.
Svojega duha vdihnem v vas, da boste oživeli,
in vas spet postavim na vašo zemljo.
Tedaj boste spoznali, da sem jaz, Gospod, govóril in stóril,
govorí Gospod.‹ «

Božja beseda.

ali:
Prvo berilo: Bog daje svojega duha vsem
Jl 3,1‑5

Berilo iz knjige preroka Joela.

To govorí Gospod:
»Razlil bom svojega duha na vse človeštvo
in prerokovali bodo vaši sinovi in vaše hčere,
vaši starčki bodo sanjali sanje,
vaši mladeniči bodo gledali videnja.
Tudi na hlapce in dekle bom v tistih dneh razlil svojega duha.
Dajál bom čudežna znamenja na nebu in na zemlji, 
kri in ogenj in stebre dima.
Sonce se bo spremenilo v temô in luna v kri, 
preden pride Gospodov dan, véliki in strašni.
Zgodilo se bo: 
Vsak, kdor bo klical Gospodovo ime, bo rešen, 
kajti na gori Sion in v Jeruzalemu bo rešitev, 
kakor je rekel Gospod.
Med odrešenimi bodo tisti, ki jih bo Gospod poklical.«

Božja beseda.

Spev z odpevom
Ps 104,1‑2a.24.35c.27‑30 (R prim. 30)

Odpev: Pošlji svojega Duha in prenôvi obličje zemlje.
ali: Aleluja.

Slávi, moja duša, Gospoda.
Gospod, moj Bog, zelo si velik, 
veličastvo in sijaj si oblekel.
Ogrinjaš se s svetlobo kakor s plaščem. Odpev.

O Gospod, kako številna so tvoja dela,
vsa si narédil z modrostjo, 
zemlja je polna bitij, ki si jih ustvaril.
Slávi, moja duša, Gospoda. Odpev.

Vsa ta bitja čakajo nate,
da jim daš hrano ob pravem času.
Ko jim jo daješ, jo jemljejo,
ko odpreš svojo roko, se z dobrinami nasitijo. Odpev.

Če pa skriješ svoje obličje, se prestrašijo.
Ko jim vzameš dih, preminejo in se v svoj prah povrnejo.
Ko pa pošlješ svoj dih, so ustvarjena,
in prenoviš obličje zemlje. Odpev.

Drugo berilo: Duh prosi za nas z neizrekljivimi vzdihi
Rim 8,22‑27

Berilo iz pisma apostola Pavla Rimljanom.

Bratje in sestre,
vemo, da vse stvarstvo vse do zdaj skupno zdihuje
in trpi porodne bolečine.
Pa ne samo stvarstvo: 
tudi mi, ki imamo prvine Duha, 
tudi mi zdihujemo sami v sebi, 
ko željno pričakujemo posinóvljenje, 
odrešenje svojega telesa.
Odrešeni smo bili namreč v upanju; 
upanje pa, ki ga gledamo, ni več upanje 
- kdo bo namreč upal v to, kar že vidi?
Če pa upamo v to, česar ne vidimo, 
to pričakujemo s potrpežljivostjo.
Prav tako tudi Duh prihaja na pomoč naši slabotnosti.
Saj niti ne vemo, kako je treba za kaj moliti, 
toda sam Duh posreduje za nas z neizrekljivimi vzdihi.
In on, ki preiskuje sŕca, ve, kaj je mišljenje Duha,
saj Duh posreduje za svete, v skladu z Božjo voljo.

To je Božja beseda.

Aleluja

Aleluja. Pridi, Sveti Duh! Napolni srca svojih vernih
in vžgi v njih ogenj svoje ljubezni! Aleluja.

Evangelij: Tekle bodo reke žive vode
Jn 7,37‑39

‡ Iz svetega evangelija po Janezu.

Na zadnji, véliki dan šotorskega praznika 
je Jezus vstal in zaklical:
»Če je kdo žejen, naj pride k meni in naj pije.
Kdor véruje vame, bodo, kakor pravi Pismo, 
iz njegovega osrčja tekle reke žive vode.«
To je namreč govóril o Duhu, ki ga bodo prejeli tisti, 
ki so sprejeli vero vanj. 
Duh namreč še ni prišel, ker Jezus še ni bil poveličan.

Poslušali smo Kristusov evangelij.