9. NAVADNA NEDELJA

Prvo berilo: Prosimo Boga, naj uslišuje tudi drugoverce
1 Kr 8,41‑43

Berilo iz prve knjige kraljev.
	
Tiste dni je Salomon molil v templju:
»Tudi če pride tujec, 
ki ni iz tvojega ljudstva Izraela, 
zaradi tvojega imena iz daljne dežele,
kjer bodo slišali o tvojem velikem imenu, 
o tvoji močni roki in iztegnjenem laktu,
če pride molit v to hišo,
ga poslušaj v nebesih, na kraju, kjer prebivaš, 
in izpolni, za kar te bo tujec goreče prosil, 
da bodo vsi narodi na zemlji spoznali tvoje ime, 
se te bali kakor tvoje ljudstvo Izrael 
in se prepričali, 
da je tvoje ime priklicano na to hišo, 
ki sem jo sezidal.«

		To je Božja beseda.

Spev z odpevom
Ps 117,1‑2 (R Mr 16,15)

Odpev: Pojdite po vsem svetu in oznanite evangelij!

Hvalite Gospoda, vsi narodi,
slavite ga, vsa ljudstva. Odpev.
			
Zakaj silna je nad nami njegova dobrota,
Gospodova zvestoba traja na veke. Odpev.

Drugo berilo: Apostol mora ugajati le Bogu
Gal 1,1‑2.6‑10

Začetek pisma apostola Pavla Galačanom.
	
Pavel, apostol ne od ljudi in tudi ne po človeku, 
temveč po Jezusu Kristusu in Bogu Očetu, 
ki ga je obudil od mrtvih,
in vsi bratje, ki so z mano, Cerkvam v Galátiji:
Čudim se, da se od tistega, 
ki vas je poklical po Kristusovi milosti, 
tako hitro obračate k nekemu drugemu evangeliju,
ki pa ni drug evangelij, le nekateri vas begajo
in hočejo Kristusov evangelij postaviti na glavo.

Toda tudi če bi vam mi sami 
ali pa angel iz nebes oznanjal drugačen evangelij, 
kakor smo vam ga mi oznanili, 
naj bo preklet!
Kakor smo prej rekli, tako pravim ponovno: 
če vam kdo oznanja evangelij, 
ki je drugačen od tistega, ki ste ga prejeli, 
naj bo preklet!
Koga si namreč skušam dobiti na svojo stran, ljudi ali Boga?
Si mar prizadevam, da bi bil všeč ljudem? 
Ko bi hôtel biti všeč še ljudem, 
ne bi bil Kristusov služabnik.

		Poslušali smo Božjo besedo.

Aleluja	 Jn 3,16

Aleluja. Bog je svet tako ljubil, da je dal svojega edinorojenega Sina,
vsak, kdor vanj veruje, bo imel večno življenje. Aleluja.

Evangelij: Jezus hvali stotnikovo vero
Lk 7,1‑10

‡Iz svetega evangelija po Luku.

Tisti čas je Jezus končal vse svoje besede pred ljudstvom, 
ki ga je poslušalo, in prišel v Kafarnáum.
Neki stotnik pa je imel na smrt bolnega služabnika, 
ki mu je bil zelo drag.
Ko je slišal za Jezusa, je poslal k njemu judovske starešine
s prošnjo, da bi prišel in rešil njegovega služabnika.
Prišli so k Jezusu in ga vneto prosili: 
»Vreden je, da mu to storiš.
Rad ima naš narod in shodnico nam je sezidal.«
Jezus je šel z njimi. 
Ko ni bil več daleč od hiše, 
je stotnik poslal prijatelje s sporočilom: 
»Gospod, ne trudi se, saj nisem vreden, 
da prideš pod mojo streho.
Zato se tudi sam nisem imel za vrednega, da bi prišel k tebi,
ampak reci besedo in moj služabnik bo ozdravljen.
Tudi jaz moram poslušati ukaze
pa tudi sam imam vojake pod seboj 
in rečem temu: ›Pojdi‹ in gre; 
in drugemu: ›Pridi‹ in pride;
in svojemu služabniku: ›Stôri to‹ in storí.«
Ko je Jezus to slišal, se je začudil nad njim. 
Obrnil se je k množici, ki ga je spremljala, in rekel: 
»Povem vam: Niti v Izraelu nisem našel tolikšne vere.«
In ko so se poslanci vrnili domov, 
so našli služabnika zdravega.

		Kristusov evangelij.