24. NAVADNA NEDELJA

Prvo berilo: Mojzes izprosi Božje odpuščanje
2 Mz 32,7‑11.13‑14

Berilo iz druge Mojzesove knjige.
	
Tiste dni je Gospod rekel Mojzesu:
»Pojdi, stopi dol! Kajti tvoje ljudstvo,
ki si ga izpěljal iz egiptovske dežele, se je pokvarilo.
Hitro so zašli s poti, ki sem jim jo zapovedal;
dali so si uliti tele, se mu priklanjali, mu darovali in rekli:
›To so tvoji bogovi, Izrael, 
ki so te izpeljali iz egiptovske dežele!‹ «
In Gospod je rekel Mojzesu:
»Videl sem to ljudstvo: to je trdovratno ljudstvo.
Zdaj me pústi,
da se vname moja jeza proti njim in jih pokončam,
tebe pa napravim za velik narod!«
Mojzes pa je tolažil obličje Gospoda, svojega Boga, in je rekel:
»Zakaj, Gospod, se vnema tvoja jeza proti tvojemu ljudstvu,
ki si ga izpęljal iz egiptovske dežele 
z veliko močjo in z močno roko?
Spomni se svojih služabnikov Abrahama, Izaka in Izraela,
ki si jim prisegel pri sebi in jim govóril:
›Namnožil bom vaše potomstvo, 
da jih bo, kolikor je zvezd na nebu,
in vso to deželo, ki sem jo obljubil, 
bom dal vašim potomcem,
da jo prejmejo v večno posest.‹ «
Tedaj je bilo Gospodu žal zaradi hudega,
o katerem je govóril, da bi ga stóril svojemu ljudstvu.

		To je Božja beseda.

Spev z odpevom
Ps 51,3‑4.12‑13.17.19 (R prim. Lk 15,18)

Odpev:  Vstal bom in šel k Očetu.

Usmili se me, Bog, po svoji milosrčnosti,
v svojem obilnem usmiljenju izbriši moje pregrehe!
Popolnoma me operi moje krivde,
mojega greha me očisti! Odpev.
			
Čisto srce, o Bog, mi ustvari,
duha stanovitnosti v meni obnôvi.
Ne zavrzi me izpred svojega obličja,
svojega Svetega Duha mi ne odvzemi. Odpev.
			
Gospod, odpri moje ustnice,
da bom oznanjal tvojo hvalo.
Skesan duh, o Bog, naj bo moja daritev,
skesanega in ponižnega srca, o Bog, ne zametuješ. Odpev.

Drugo berilo: Kristus je prišel reševat grešnike
1 Tim 1,12‑17

Berilo iz prvega pisma apostola Pavla Timóteju.
	
Dragi Timótej,
hvaležen sem našemu Gospodu Kristusu Jezusu, 
ki mi je dal moč.
S tem da me je postavil v službo,
me je namreč imel za vrednega zaupanja,
čeprav sem bil prej bogokletnik, preganjalec in nasilnež.
Vendar se me je usmilil, 
ker sem delal v neveri, iz nevednosti.
In milost našega Gospoda je bila izredno bogata,
z njo pa v Kristusu Jezusu vera in ljubezen.
Zanesljiva je tale beseda in vredna, 
da jo vsi sprejmejo:
Kristus Jezus je zato prišel v svet, 
da bi rešil grešnike,
med temi pa sem prvi jaz.
Usmilil se me je zato,
da bi Kristus Jezus najprej na meni pokazal
vso potrpežljivost za zgled tistim,
ki bodo verovali vanj ‑‑ za večno življenje.
Kralju vekov pa, neminljivemu in nevidnemu,
edinemu Bogu, čast in slava na veke vekov. 
Amen.

		Poslušali smo Božjo besedo.

Aleluja	 2 Kor 5,19

Aleluja. Bog je v Kristusu spravil svet s seboj,
nam pa je zaupal besedo sprave. Aleluja.

Evangelij: Veselje v nebesih zaradi spreobrnjenja grešnikov
Lk 15,1‑32

‡Iz svetega evangelija po Luku.

Tisti čas so se Jezusu približevali vsi cestninarji in grešniki,
da bi ga poslušali.
Farizeji in pismouki pa so godrnjali in govorili:
»Ta sprejema grešnike in jé z njimi.«
Tedaj jim je povedal tole priliko:
»Kdo izmed vas, ki ima sto ovac, pa izgubi eno od njih,
ne pusti devetindevetdesetih v puščavi
in gre za izgubljeno ovco, dokler je ne najde?
In ko jo najde, jo vesel zadene na rame.
Ko pride domov, skliče prijatelje in sosede ter jim reče:
›Veselite se z menoj, kajti našel sem ovco, ki se je izgubila.‹
Povem vam:
Prav takó bo v nebesih večje veselje nad enim grešnikom,
ki se spreobrne,
kakor nad devetindevetdesetimi pravičnimi,
ki ne potrebujejo spreobrnjenja.

Ali: katera žena, ki ima deset drahem, če izgubi eno drahmo,
ne prižge svetilke in ne pomete hiše ter skrbno ne išče,
dokler je ne najde?
In ko jo najde, skliče prijateljice in sosede ter pravi:
›Veselite se z menoj, kajti našla sem drahmo, ki sem jo izgubila.‹
Povem vam:
Prav táko veselje bo vpričo Božjih angelov
nad enim grešnikom, ki se spreobrne.«

In rekel je: »Neki človek je imel dva sina.
Mlajši med njima je rekel očetu:
›Oče, daj mi delež premoženja, ki mi pripada!‹
In razdélil jima je imetje.
Čez nekaj dni je mlajši sin spravil vse stvari skupaj
in odpotoval v daljno deželo.
Tam je z razuzdanim življenjem pognal svoje premoženje.
Ko je vse zapravil, je v tisti deželi nastala huda lakota
in začel je trpeti pomanjkanje.
Šel je in se pridružil nekemu meščanu tiste dežele,
ki ga je poslal na svoje posestvo past svinje.
Želel se je nasititi z rožiči, ki so jih jedle svinje,
pa mu jih nihče ni dal.

Šel je vase in dejal:
›Koliko najemnikov mojega očeta ima kruha v obilju,
jaz pa tukaj umiram od lakote.
Vstal bom in šel k očetu in mu rekel:
Oče, grešil sem zoper nebo in pred teboj.
Nisem več vreden, da bi se imenoval tvoj sin.
Vzemi me za enega od svojih najemnikov.‹

In vstal je ter šel k očetu.
Ko je bil še daleč, ga je oče zagledal in se ga usmilil;
pritekel je, ga objel in poljubil.
Sin mu je rekel:
›Oče, grešil sem zoper nebo in pred teboj.
Nisem več vreden, da bi se imenoval tvoj sin.‹
Oče pa je naróčil svojim služabnikom:
›Brž prinesite najboljše oblačilo in ga oblecite!
Dajte mu prstan na roko in sandale na noge!
Pripeljite pitano tele in ga zakoljite ter jejmo in se veselimo!
Ta moj sin je bil namreč mrtev in je ožível;
bil je izgubljen in je najden.‹
In začeli so se veseliti.
Njegov starejši sin pa je bil na polju.
Ko se je domov grede približal hiši, je zaslišal godbo in ples.
Poklical je enega izmed služabnikov in ga vprašal:
›Kaj pa to pomeni?‹
Ta mu je rekel:
›Tvoj brat je prišel in oče je zaklal pitano tele,
ker se mu je zdrav vrnil.‹
Razjézil se je in ni hôtel vstopiti.
Njegov oče je prišel ven in mu prigovarjal.
On pa je očetu odgovóril:
›Glej, toliko let ti služim
in nikoli nisem prestopil tvojega ukaza,
pa mi še nikoli nisi dal kozliča,
da bi se poveselil s svojimi prijatelji.
Ko pa je prišel ta tvoj sin,
ki je z vlačugami uničil tvoje premoženje, 
si mu zaklal pitano tele.‹
On pa je rekel:
›Otrok, ti si vedno pri meni in vse, kar je moje, je tvoje.
Vzradostiti in poveseliti pa se je bilo treba,
ker je bil ta, tvoj brat, mrtev in je ožível,
ker je bil izgubljen in je najden.‹ «

		Kristusov evangelij.

Krajša oblika evangelija: Veselje v nebesih zaradi spreobrnjenja grešnikov
Lk 15,1‑10

‡Iz svetega evangelija po Luku.

Tisti čas so se Jezusu približevali vsi cestninarji in grešniki,
da bi ga poslušali.
Farizeji in pismouki pa so godrnjali in govorili:
»Ta sprejema grešnike in jé z njimi.«
Tedaj jim je povedal tole priliko:
»Kdo izmed vas, ki ima sto ovac, pa izgubi eno od njih,
ne pusti devetindevetdesetih v puščavi
in gre za izgubljeno ovco, dokler je ne najde?
In ko jo najde, jo vesel zadene na rame.
Ko pride domov, skliče prijatelje in sosede ter jim reče:
›Veselite se z menoj, kajti našel sem ovco, ki se je izgubila.‹
Povem vam:
Prav takó bo v nebesih večje veselje nad enim grešnikom,
ki se spreobrne,
kakor nad devetindevetdesetimi pravičnimi,
ki ne potrebujejo spreobrnjenja.

Ali: katera žena, ki ima deset drahem, če izgubi eno drahmo,
ne prižge svetilke in ne pomete hiše ter skrbno ne išče,
dokler je ne najde?
In ko jo najde, skliče prijateljice in sosede ter pravi:
›Veselite se z menoj, kajti našla sem drahmo, ki sem jo izgubila.‹
Povem vam:
Prav táko veselje bo vpričo Božjih angelov
nad enim grešnikom, ki se spreobrne.«

		Kristusov evangelij.