24. NAVADNA NEDELJA

Prvo berilo: Odpuščajmo bližnjemu, da nam bo odpuščeno
Sir 27,30-28,7

Berilo iz Sírahove knjige.

Srd in jeza sta ostudna,
grešen človek se jima bo vdajal.
Kdor se maščuje, bo izkusil maščevanje Gospoda,
ki si bo skrbnó zapomnil njegove grehe.
Odpústi krivico svojemu bližnjemu,
tako bodo tudi tebi na tvojo prošnjo odpuščeni tvoji grehi.
Kako bo človek, ki kuha jezo zoper drugega človeka,
pri Gospodu iskal ozdravljęnja?
Kako bo človek, ki do sebi enakega nima usmiljenja,
za svoje grehe prosil odpuščanja?
Če človek, ki je le bitje iz mesa, neprestano kuha jezo,
kdo bo dosegel odpuščanje njegovih grehov?
Pomisli na poslednje reči in nehaj sovražiti,
na trohnobo in smrt pomisli in se drži zapovedi.
Pomisli na zapovedi in se ne sŕdi na bližnjega,
na zavezo Najvišjega pomisli in odpusti pogrešek.

To je Božja beseda.

Spev z odpevom
Ps 103,1‑4.9‑12 (R 8a)

Odpev: Gospod je milostljiv in usmiljen.

Slávi, moja duša, Gospoda,
njegovo sveto ime naj slaví vse moje bitje.
Slávi, moja duša, Gospoda,
ne pozabi nobenega njegovega dejanja. Odpev.
On odpušča vso tvojo krivdo,
ozdravlja vse tvoje bolezni.
On iz jame rešuje tvoje življenje,
krona te z dobroto in usmiljenjem. Odpev.

Ne pravda se venomer,
ne očita na veke.
Z nami ne ravna po naših grehih,
ne vrača nam po naši krivdi. Odpev.

Kakor se nebo boči nad zemljo,
tako njegova dobrota objema vse, ki se ga bojijo.
Kakor je vzhod oddaljen od zahóda,
odriva od nas naše pregrehe. Odpev.

Drugo berilo: Naj živimo ali umiramo, smo Gospodovi
Rim 14,7‑9

Berilo iz pisma apostola Pavla Rimljanom.

Bratje in sestre,
nobeden od nas ne živi zase 
in nobeden ne umira zase.
Če namreč živimo, živimo za Gospoda;
in če umiramo, umiramo za Gospoda.
Naj torej živimo ali umiramo, smo Gospodovi.
Kajti Kristus je umrl in ožível prav zato,
da bi gospodoval mrtvim in živim.

Poslušali smo Božjo besedo.

Aleluja Jn 13,34

Aleluja. Novo zapoved vam dam, govorí Gospod,
da se ljúbite med seboj, kakor sem vas jaz ljubil. Aleluja.

Evangelij: Odpuščanje nima meje
Mt 18,21‑35

‡Iz svetega evangelija po Mateju.

Tisti čas je Peter pristopil k Jezusu in mu rekel:
»Gospod, kólikokrat naj odpustim svojemu bratu,
če greši zoper mene? 
Do sedemkrat?«
Jezus mu je dejal:
»Ne pravim ti do sedemkrat, 
ampak do sedemdesetkrat sedemkrat.

Zato je nebeško kraljestvo podobno kralju,
ki je hotel napraviti račun s svojimi služabniki.
Ko je začel računati, so mu privedli nekoga,
ki mu je bil dolžan deset tisoč talentov.
Ker ni imel s čim povrniti,
je njegov gospodar ukazal prodati njega, 
njegovo ženo, otroke
in vse, kar je imel, ter poravnati dolg.
Služabnik je tedaj padel predenj in ga prôsil:
›Potŕpi z menoj in vse ti povrnem.‹
Gospodar se je tega služabnika usmilil,
opróstil ga je in mu dolg odpústil.

Ko pa je služabnik šel ven, 
je srečal enega svojih soslužabnikov,
ki mu je bil dolžan sto denarijev.
Zgrabil ga je, ga davil in rekel: 
›Vrni, kar si dolžan!‹
Ta je padel predenj in ga prosil:
›Potrpi z menoj in ti povrnem.‹
Óni pa ni hotel, ampak je šel in ga vrgel v ječo,
dokler mu ne bi povŕnil dolga.
Ko so njegovi tovariši videli, kaj se je zgodilo,
so se zelo razžalostili 
in šli svojemu gospodarju podrobno povedat, 
kaj se je zgodilo.

Tedaj ga je gospodar poklical k sebi in mu rekel:
›Hudobni služabnik! 
Ves dolg sem ti odpústil, ker si me prosil.
Ali nisi bil tudi ti dolžan usmiliti se svojega soslužabnika,
kakor sem se jaz usmilil tebe?‹
In njegov gospodar se je razjézil in ga izročil mučiteljem,
dokler mu ne bi povŕnil vsega dolga.

Tako bo tudi moj nebeški Oče stóril z vami,
če vsak iz srca ne odpustí svojemu bratu.«

Kristusov evangelij.